Dette er fortællingen om, hvordan den moderne verden voksede frem.
Vi kortlægger civilisationers spredning -
- over hele verden.
Fra menneskets oprindelse og de første byer og imperier.
Til troen på én Gud.
Vi følger civilisationens strøm fra Mellemøsten.
En forbløffende region, der har været et vigtigt led -
- mellem Asien, Afrika og Europa i årtusinder.
Et økonomisk, videnskabeligt og kulturelt centrum.
Det her er en storslået opdagelsesrejse.
Fra øst til vest.
Mekka. Den helligste by i den islamiske verden.
Ifølge muslimsk tradition blev profeten Muhammed født her.
Det er byen, hvor han modtog Guds budskab -
- og byen, hvor islam blev født.
I over 1400 år -
- har ingen ikke-muslim måttet komme ind i Mekka -
- mens det er alle muslimers pligt -
- at gennemføre en pilgrimsrejse hertil mindst en gang i livet.
Pilgrimsrejsen hedder Hajj og er en af islams fem søjler.
I den sidste måned i den muslimske kalender -
- gennemfører over tre mio. muslimer den pilgrimsrejse.
De vender sig mod kaba, den sorte sten, mens de beder.
Islam er den hurtigst voksende religion i det 21. århundrede.
Over 1,5 milliarder mennesker -
- 23% af verdens befolkning, følger profeten Muhammeds ord.
Dette er fortællingen om, hvordan islam blev en verdensreligion.
Vi udforsker den kulturelle arv fra islams første konvertitter.
De arabiske nomader -
- som havde erobret ørkenen før islam, men ikke ændret verden.
De blev forenet i en fælles religion -
- og forandrede ikke kun Mellemøsten -
- men hele verden i al fremtid.
Under Hajj begiver pilgrimmene sig til Mekkas udkant -
- for at bestige Noorbjerget og følge i Muhammeds fodspor.
Profeten kom her, da han var 40 år.
Det var den 27. dag af ramadanen, som er Kraftens nat.
Stedet ligger højt, så han kunne se Mekka herfra.
Han kunne se sit folk fra oven -
- samtidig med, at han mediterede og tilbad Gud.
Muslimsk tradition siger, at i sine 40 første leveår -
- kom profeten Muhammed, dengang en simpel handelsmand -
- hertil for at meditere og flygte.
Han var imod byboernes syndefulde livsstil.
Og det var her for 1400 år siden -
- at hans fromhed blev belønnet, da Gud gav ham sit budskab.
En begivenhed, der skulle ændre verden for altid.
Profeten plejede at bede her i Hiragrotten.
Her åbenbarede englen Gabriel sig for ham.
Mens han hvilede sig, åbenbarede englen Gabriel sig for ham -
- og opfordrede profeten til at gentage følgende ord:
I Guds, den barmhjertiges navn. Læs! I din Herres navn! Han, som skaber.
Skaber mennesket af en lille klump blod.
Læs! Se, Herren er den store velgører.
Som lod lære ved pennens hjælp.
Lærte mennesket om ting, det ikke kendte.
Med den åbenbaring fødtes islam.
Det var den første af mange åbenbaringer for Muhammed.
Åbenbaringer, der blev grundlaget for islams helligste bog. Koranen.
Efter åbenbaringen begyndte Muhammed at udbrede islams ord -
- og så frøet, der skulle samle de arabiske stammer -
- under samme religion for første gang nogensinde.
For 1400 år siden blev de samlet under en ny religion. Islam.
Det gav dem muligheden for at blive en global magt.
En af de vigtigste hændelser i verdensreligionen.
Den forandrede kulturen på den arabiske halvø for altid.
I årtusinder før islam -
- havde befolkningen i denne ørken, araberne -
- levet i isolerede nomadegrupper med egne regler og love.
Første gang araberne dukker op i historiske dokumenter -
- er i sejrsskrifterne hos de assyriske konger.
Assyrerne levede i det nordlige Irak fra omkring år 1 000 f.Kr.
De rejste monumenter, hvor de skrev om deres bedrifter.
Som på denne sten.
Her skriver Shalmaneser III omkring år 850 f.Kr. -
- om sine erobringer og om sine allierede.
En af dem var araberen Gindibu, der havde tusindvis af tilhængere.
Vi ved ikke mere end det, men det er første gang -
- at ordet "araber" findes dokumenteret.
Cirka 100 år senere -
- finder vi de første billeder af araberne.
Det her er en frise fra 728 f.Kr. Den viser nogle fanger.
Dengang var araberne på den tabende side som fanger.
De bærer kun undertøj.
De har skæg og har langt hår.
Se, hvordan deres hænder er bundet på ryggen.
De har det ikke så godt.
Hernede ser vi, hvad assyrerne tog fra araberne.
Først dromedarer. De klassiske med én pukkel.
De var det primære krigsbytte.
Interessant nok var kreaturer det fornemste bytte.
Der nævnes hverken fine tekstiler, guld eller sølv.
Her er ingen billeder af bygninger.
Kun ting, som et enkelt liv kan tilbyde.
Selv i dag findes der beduinstammer i ørkenen -
- der lever et liv, som minder om forfædrenes.
Vi beduiner lever, som vi altid har gjort her i ørkenen.
Livet i dag adskiller sig ikke så meget fra vores forfædres liv.
Vi er besjælet med vore forfædre.
Jeg er stolt af og værdsætter vores livsstil. Vi er aldrig bange.
Vi bevarer vores ære, vores livsstil -
- vores land og vores stamme.
Selvom det ikke var før ved islams fødsel -
- at araberne fik en global betydning -
- havde stammelivet med små nomadegrupper -
- forbundet af stammelove -
- blomstret trods de begrænsede ressourcer, ørkenen tilbød.
For os ser ørkenen ugæstfri ud.
Men hvis man vidste, hvordan miljøet håndteres -
- var mulighederne store.
Mange handlede ved at organisere karavaner -
- mellem ørkenens forskellige områder.
Det var mulighedernes land.
I tusinder af år før araberne ekspanderede deres territorium -
- var den arabiske ørken et vigtigt handelsled mellem øst og vest.
Regionen lå perfekt til at tjene på handelen -
- mellem Indien, Kina, Arabien og Europa.
Den gav ophav til en af antikkens mest usædvanlige byer -
- i udkanten af den arabiske ørken. Petra.
Ruinerne giver os et glimt af de handelsgevinster, der var mulige -
- og er et eksempel på arabernes tidlige civilisation.
Det, der gør Petra unik, er, at byen er et paradoks.
Samtidig med at byen ligger gemt bag de her bjerge -
- er den lettilgængelig. Mod øst gennem en snæver passage -
- når man et knudepunkt af handelsruter -
- til markeder i Syrien i nord, Irak og Iran i øst -
- Yemen i syd og vestpå over bjergene -
- til Gaza og Middelhavet.
Nabatæerne, et arabisk folk -
- som opdrættede får og kameler i ørkenen her-
- tog gradvist kontrol over de handelsruter.
De første oplysninger om nabatæerne er over 2300 år gamle.
De var nomader, men grundlagde Petra som en by for deres døde.
De udhuggede over 800 grave i bjergsiderne.
Men på 200 år blev de rigere og rigere -
- takket være deres kontrol over handelsruterne.
Nabatæerne blev velhavende takket være et særligt produkt. Røgelse.
Røgelsen fandtes kun i Yemen.
Det blev brugt ved ofringer og ved kremeringer.
Nero siges at have kastet 15 kg røgelse -
- på ægtefællens Poppaeas ligbål.
Når røgelsen nåede Middelhavets markeder -
- var man nødt til at betale seks guldmønter for 450 gram røgelse.
En guldmønt var meget mere, end en normal person tjente på et år.
Nabatæerne fik en stor del af gevinsten.
Takket være indkomsten forvandlede nabatæerne Petra -
- fra de dødes by til en levende metropol.
Tusinder af handelsfolk fra forskellige kulturer kom -
- og Petra nød godt af de udenlandske gæsters kulturer.
Arkitekturen har både græsk-romersk, ægyptisk -
- og babylonisk indflydelse.
Det gør Petra unik.
Her forenes traditioner og idéer fra forskellige kulturer.
Nabatæerne havde skabt et kosmopolitisk samfund -
- ud fra kulturer, de mødte via handelen.
De var de første arabere, der skabte et imperium.
Deres nomadiske kultur havde hjulpet dem med at erobre ørken -
- men de skulle aldrig erobre verden.
Trods rigdommene var nabatæerne aldrig herskere, men altid tjenere.
De havde et kommercielt imperium.
De dominerende aldrig, hvad politik og magt angik.
For 1900 år siden tog det romerske imperium kontrollen over regionen.
Nu lå nabatæernes skæbne i romernes hænder.
Da romernes handelsruter gik uden om Petra -
- var nabatæernes storhedstid forbi.
Men araberne blev ikke helt knust.
Da handelsruterne tog nye veje gennem ørkenen -
- tog en anden stamme kontrol over handelen.
Takket være de rigdomme skabte de ikke bare et stort kongerige.
De var også ude efter magt.
Palmyra.
Som Petra voksede Palmyra til en storby med arenaer og søjlegange -
- påvirket af den klassiske verden via handelen.
For første gang i historien -
- fik verden et første glimt af et rigtigt arabisk imperium.
Udadtil mindede den om en romersk by som Petra.
Men Palmyra bevarede sin arabiske identitet -
- hvilket man kan se på det enorme tempelkompleks.
Ikke et tempel til græske eller romerske guder -
- men til den gamle arabiske gud Baal. Solens gud.
Detaljerne på facaden er romerske.
Men indvendig er stilen østerlandsk.
Loftet er utroligt detaljeret.
Som om det var inskriptioner i træ, men det er det ikke.
Loftet består af en eneste stenblok, der vejer over 30 ton.
I midten ser vi solen, symbolet på guden Baal.
Den repræsenterer lys, velsignelse og godhed.
Den er omgivet af et linjemønster -
- som vi i dag ville kalde arabesk.
Palmyra var et centrum for verdenshandelen på den tid.
Efter romerne ødelagde Petra -
- samledes handelsruterne og verdens skatte i Palmyra.
Der opstod en ekstremt rig aristokratisk overklasse -
- som lod statelige bygninger opføre.
Palmyra havde nået sin guldalder.
Og drevet af dronning Zenobia drømte man om -
- at skabe et imperium, der kunne konkurrere med det romerske.
Men Zenobia undervurderede Roms vilje til at styre handelen -
- og den romerske hærs styrke.
Romerne invaderede byen og tog Zenobia med til Rom -
- hvor man fremviste hende som et trofæ.
Da hun fik at vide, hvor slemt det var gået for folket...
... slugte hun giften, der var gemt i ringen og tog sit eget liv.
Palmyra lå i ruiner.
Æraen som blomstrende handelsby var overstået.
Både i Petra og Palmyra havde araberne bevist -
- at man kunne skabe store riger ved hjælp af ørkenhandelen.
Men begge gange fik man ikke gjort et varigt indtryk.
Der skulle gå yderligere 300 år -
- før arabernes skæbne ændrede sig for evigt.
Ved en anden by langs karavaneruten. Mekka.
Efter Guds åbenbaring begyndte Muhammed at sprede islams ord.
Han såede frøet, der skulle forene alle de arabiske stammer.
Og Koranen skabte endnu større sammenhold -
- med regler, der styrer muslimers liv og giver dem et fælles mål.
I centrum står islams fem søjler.
Islam har fem søjler.
T rosbekendelsen. Der er ingen gud ud over Allah.
Bønnen, betaling af religiøs afgift, fasten -
- og pilgrimsfærden.
De er islams fem søjler.
I 630 havde islam over 10.000 tilhængere.
Det var kun begyndelsen på, hvad der skulle blive en verdensreligion.
Selvom Koranen kun fandtes på arabisk -
- var den ikke kun for araberne.
Det var et skrift for hele menneskeheden.
Det fik alle muslimer til at føle et ansvar -
- at forklare islam for ikke-muslimer -
- og dermed udbrede Guds ord.
At sprede Guds ord betød meget for den unge religion.
Det var med til at udvide det tidlige muslimske imperium.
To år efter Muhammeds død førte spredningen af Guds ord -
- til arabernes første store sejr, da man erobrede Damaskus.
Måden, hvorved man erobrede byen og folket -
- satte standarden for islams spredning i de næste 100 år.
Damaskus siges at være verdens ældste uafbrudt besatte by.
Byen har altid været en livlig handelsby.
Endestationen for handel med Mekka.
Byen var en forbindelse mellem Mellemøsten og Byzans.
Damaskus var et handelscentrum. En rig by ifølge araberne.
At erobre Damaskus var en symbolsk handling -
- i deres stræben efter at erobre Syrien.
I år 634 ankom den muslimske hær til byens porte.
Men at erobre byen skulle vise sig at blive en svær opgave.
Kun 12 år efter islams fødsel -
- befandt den muslimske hær sig stadig i sin barndom.
Den blev stillet over for en hær, der havde domineret verden -
- i over 800 år.
Den arabiske hær i Syrien bestod af 12.000 mand.
De var dårligt udrustede, havde mangel på heste og sværd.
Araberne mødte ikke kun den store byzantinske hær -
- men også en tungt befæstet by.
Med odds mod sig var generalerne i tvivl om bedste angrebsmetode:
Med sværdet eller gennem forhandlinger.
Fortaler for angreb var Khalid ibn al- Walid.
En kriger, hvis rygte -
- havde givet ham tilnavnet "islams sværd".
Han belejrede den østlige port.
Khalid ibn al-Walid var en handlingens mand.
Han var krigshelten i islams første år.
Hans styrker stod her uden for Damaskus østlige port.
Han ville erobre byen med sværdet.
Men mens Khalid ibn al-Walid ville angribe den østlige port -
- havde Abu Ubaidah ibn al Jarrah andre planer ved den vestlige port.
Han indledte forhandlinger ved den vestlige port.
Sikkert med Damaskus' patriark. Han underskrev en aftale -
- som sagde, hæren skulle lukkes ind i byen uden kamp -
- gennem den vestlige port.
Ifølge sagnet blev den halve by med erobret med vold -
- og resten via forhandlinger.
Byen, der havde været en del af den stærkeste magt i vest -
- blev nu styret af et folk fra øst.
Magtbalancen var tippet.
Nu var Damaskus under en magt, der skulle ændre hele verden.
Selvom spredningen af islam -
- var årsagen til den territoriale ekspansion -
- påtvang de islamiske herskere ikke borgerne deres tro.
De fleste var kristne.
Det kan man se på en af byens ældste religiøse bygninger.
Før var der et marked omkring det her romerske tempel.
Inde i templet var en cella, et helligt rum.
Den her mur -
- var en ydermur i det romerske tempel.
Muren er den samme, men bygningen blev forandret.
Det romerske tempel blev forvandlet til en byzantinsk kirke.
Men da muslimerne erobrede byen i 600-tallet -
- overtog de ikke kirken straks og byggede moskéen, vi ser her i dag.
Bygningen var både kirke og moské i flere årtier.
Muslimerne valgte at dele bygningen med de kristne.
Moskéen lå i den østlige del og kirken i den vestlige.
Både muslimer og kristne passerede gennem samme port -
- inden de gik i hver sin retning for at bede.
Sådan forblev det i 70 år.
Religiøs og kulturel tolerance samt militær styrke -
- karakteriserede muslimernes erobring af Damaskus -
- og det fortsatte sådan under imperiets ekspansion.
Selv da de koncentrerede sig om en anden vigtig by i regionen.
En by uden strategisk værdi -
- men med stor religiøs betydning for alle trosretninger -
- deriblandt islam. Nemlig Jerusalem.
Ifølge islamisk tradition -
- blev Muhammed ført hertil på den natlige rejse af englen Gabriel.
Her anførte han de andre profeter i bøn og mødte Gud.
Jerusalem var den tredje helligste by for muslimerne -
- efter Mekka og Medina.
Den natlige rejse er vigtig for alle muslimer.
Den nat bad profeten Muhammed ifølge muslimsk tro -
- en vigtig bøn.
Han var imam, leder af alle prominente profeter -
- som Isak, Abraham, Jesus og Moses.
Men i starten af 600-tallet -
- var Jerusalem under byzantinsk styre.
Som kristne betragtede de byen som den allerhelligste.
Med Gravkirken i centrum.
Vi står foran Den Hellige Gravs Kirke -
- og ifølge kristendommen -
- blev Jesus begravet på dette sted -
- midt i Jerusalem.
I 637, kun tre år efter Damaskus' fald -
- ankom muslimerne til Jerusalems bymure.
Eftersom de byzantinske styrker var samlet i Damaskus -
- manglede Jerusalem tilstrækkelig militær støtte.
Selvom Jerusalem holdt ud i fire måneder -
- vidste byens hersker, patriarken Sophronius -
- at byens skæbne var beseglet, og han valgte at give op.
Sophronius havde løbet en stor risiko.
Hvad ville der ske med kristendommens vigtigste by -
- når den blev indtaget af en magt, der også så den som hellig?
Umar ibn al-Khattab besøgte Den Hellige Gravs Kirke.
Men det var tid for muslimerne at bede -
- og patriarken bad ham om at bede inde i kirken, men han nægtede.
Han sagde, at så ville muslimerne i fremtiden sige -
- at Umar bad i kirken -
- og de ville lave kirken om til en moské.
Han så, hvor vigtig kirken var for de kristne -
- og kaliffen valgte et andet sted til sine bønner.
Han valgte et sted nær Den Hellige Gravs Kirke -
- og grundlagde moskéen, som i dag bærer hans navn.
Muslimerne kontrollerede nu en af deres helligste byer.
Nu kunne de hylde stedet for Muhammeds natlige rejse.
Her står i dag islams ældste helligdom: Klippehelligdommen.
Det første, en muslim gør, når han besøger Klippehelligdommen, er -
- at han beder, præcist som Muhammed gjorde.
Et vigtigt ritual i den islamiske trosopfattelse.
Efter erobringen af Jerusalem lod man de kristne beholde deres kirker.
Jøderne, som romerne havde bandlyst, måtte nu vende tilbage.
Religiøs tolerance var en central del af islam -
- men var også vigtig for imperiets fremtidige succes.
Men at udøve egen religion i den muslimske stat havde en pris.
I bytte for beskyttelse -
- blev kristne og jøder tvunget til at betale en skat.
Indtægterne sørgede for, at imperiet kunne blive ved med at vokse -
- og at det ville bestå.
Præcis som i alle historiske imperier -
- skete ekspansion i den retning, der lovede størst rigdomme.
Intet sted i verden lovede større rigdomme end Egypten.
Regionens kornkammer.
I år 639 nåede muslimerne Egypten.
Deres hurtige fremrykning var forbløffende.
Man fik hurtigt kontrol over Nilen og dens forsvarsværker -
- før man marcherede mod hovedstaden Alexandria.
Havnen havde været det vigtigste knudepunkt -
- mellem øst og vest i over 1000 år.
På mindre end to år tog muslimerne kontrollen over Egypten.
Byzantinerne blev smidt ud af regionen for altid.
Den islamiske stat maksimerede de rigdomme, man kunne udvinde her.
Et af deres første bygningsværker var ikke dedikeret til religion.
Det blev brugt til at beregne skat og finansiere imperiet.
Det her er et nilometer, og det er -
- formentlig det ældste islamiske bygningsværk i Egypten.
Med nilometeret målte man Nilens vandniveau.
Vandet kom ind gennem hullet derovre -
- og stedet her blev fyldt op med vand.
Søjlen i midten er markeret med enheden "cubit".
Og hver cubit var opdelt i mindre dele.
Man målte vandniveauet hele tiden.
Man aflæste niveauet hver dag -
- for at kunne sammenlignes med tidligere år.
Hvis niveauet var godt, ville det blive et godt år.
Så ville høsten bliver god, bønderne kunne sælge meget -
- og betale skatte uden problemer.
Ved at måle Nilens niveau kunne man vurdere årets høst -
- og beregne, hvor hårdt man kunne beskatte befolkningen.
Invasionen var ikke et plyndringstogt.
Den islamiske stat ville skabe et imperium -
- og Egypten skulle blive juvelen i imperiets krone for altid.
Den muslimske hær, som mest bestod af nomader -
- blev nu fastboende for at forsvare den nye erobring.
Få hundrede meter fra deres første sejr -
- har arkæologerne fundet spor af muslimernes første egyptiske koloni.
Det her er levn fra den første islamiske bosættelse Fustat.
Den arabiske hær havde formentlig sin første lejr her.
Hærens garnisoner blev de første permanente byer.
Noget af det første, man gjorde, var at bygge en moské.
På den måde styrkede man båndene mellem muslimerne.
Så blev jorden fordelt mellem de forskellige stammer.
De opbyggede deres egne boligområder.
Måske endda mindre moskéer -
- til hver stamme, som bosatte sig i Fustat.
Hele Fustat var en ny bosættelse. Man overtog ikke andres.
Det er usædvanligt i urbaniseringens historie.
Muslimerne opbyggede en helt ny hovedstad fra grunden.
Det, der begyndte som den lille bosættelse Fustat -
- blev med tiden til Cairo.
I dag verdens største arabiske by.
Byen med tusind minareter -
- og med 15 mio. indbyggere. Hovedsageligt muslimer.
I takt med imperiet voksede flere arabiske byer.
Bagdad, Basra, Mosul, Fustat og Kairouan.
Man forandrede landskabet i Arabien og Nordafrika.
Selv i dag præges byer som Fez i Marokko -
- af nomadernes kultur.
Fez fanger den islamiske bys karakter.
Byen blev bygget op i forskellige kvarterer.
Der var flere årsager til det.
Som stamme, etnicitet og religiøs tilknytning.
Hvert kvarter var selvforsynende. For eksempel egen fontæne.
Alle hentede vand der.
Samtidig var det et fromhedstegn at forsyne forbipasserende med vand.
Man havde sin egen moské mindre end den i byens centrum.
Den blev brugt til daglige bønner -
- mens man besøgte den centrale moské for fredagsbønnen.
En kuttab er i princippet en skole, hvor børnene -
- lærer grundreglerne i religionen.
Og butikker, der forsynede folk med varer.
Som købmandsbutikker.
Hvert kvarter havde en fælles ovn, hvor man bagte kvarterets brød.
Disse kvarterer dukkede op i alle nye byer i imperiet.
Labyrinter af gader var helt anderledes end byerne -
- i den antikke verden.
Mellemøstens og Nordafrikas byer blev forandret for altid.
Sidst i 600-tallet dækkede det islamiske imperium store områder.
Nu forsøgte lederne at skabe en ensartet identitet -
- som var nødvendig, for at civilisationen skulle bestå.
Blandt det første man gjorde, var at indføre et fælles sprog.
Arabisk havde altid været islams sprog -
- men alle nye territorier blev styret på det lokale sprog.
Nu blev arabisk imperiets officielle sprog.
I dag taler over 280 millioner mennesker arabisk.
Kun 60 år efter islams fødsel -
- havde islam spredt sit sprog, sin kultur og sin arkitektur -
- over et område, der strakte sig fra Persien til Nordafrika.
Nu skabte de det ultimative symbol på den vidtstrakte magt.
Den første imperiemoské.
Under kaliffen al-Walid, da imperiet strakte sig fra Atlanten til Kina -
- var Damaskus en af imperiets vigtigste byer.
Man ville bygge et stort monument -
- som ikke kun skulle tilfredsstille de religiøse behov -
- men også fungere som et symbol på statens magt.
Muslimerne holdt op med at dele bygningen med andre religioner.
De kristne fik et andet sted at bede -
- og den gamle helligdom blev forvandlet til en moské.
Man tænkte ikke på omkostningerne -
- og moskeen blev prototypen for alle imperiets andre moskéer.
Fra Levanten til Nordafrika og Andalusien.
Den byzantinske kirkes arkitektur -
- udgjorde grundlaget for den første imperiemoské.
Tilmed vægdekorationer var en inspiration fra byzantinerne.
Men arkitekterne havde også skabt noget helt nyt.
En model for alle fremtidige store moskéer.
En stor indre gård, hvor de bedende kan samles -
- og fontæner, hvor man kan vaske sig før bønnen.
Og bønnesale med en mihrab -
- nichen, der viser bønneretningen mod Mekka.
Arkitekter i hele imperiet blev beordret til at besøge moskéen -
- så de kunne kopiere den.
Stadig flere moskéer dukkede op, men de var ikke kun til bøn -
- men også symboler på det islamiske imperium.
Først i 700-tallet strakte imperiet sig -
- over Mellemøsten og Nordafrika, men man gik endnu længere vestpå.
Kun 1 3 km fra Marokkos kyst, på den anden side af Gibraltarstrædet -
- var der et helt nyt område at erobre. Spanien.
Præcis som Egypten tilbød Spaniens frugtbare jord -
- nye rigdomme for det islamiske imperium.
Landet befandt sig i et politisk kaos -
- og var dermed et let mål.
Spanien var ramt af en politisk krise.
Kong Witiza var død, og man kæmpede om tronfølgen.
Det var en af grundene bag spaniernes svage modstand -
- da de blev stillet over for en mindre muslimsk hær.
I år 711 erobrede muslimerne det sydlige Spanien -
- og hovedstaden blev Cordoba -
- i provinsen, som man kaldte Al-Andalus.
Nu begyndte man arbejdet med at sætte sit præg på regionen -
- ved at bygge en imperiemoské så imponerende som dem i øst.
Denne moské er en blanding af moskéen i Damaskus -
- og al-Aqsamoskéen i Jerusalem med sin ophøjede position.
Både formen og detaljerne mindede om moskéerne i øst.
Væggene var dækket af glitrende mosaikker.
En ide, man hentede fra moskéen i Damaskus.
Udsmykningerne i moskéens ældste dele er ikke bevaret.
Men moskéens søjler er bevaret.
En veritabel skov af søjler.
Det islamiske monuments effekt på det spanske folk -
- var så stor, at selv da Spanien blev kristent igen 500 år senere -
- valgte man ikke at ødelægge den islamiske tilstedeværelse helt.
I stedet byggede man en katedral midt i moskéen.
I stedet for at ødelægge moskéen -
- byggede man en domkirke inde i moskéen.
Cordobas borgere ville ikke ødelægge moskéen -
- for de betragtede den som Cordobas symbol.
Så symbolet på islam -
- blev symbolet på Cordoba og Andalusien.
Islam havde forandret verden for altid.
De tidlige muslimer erobrede ørkenen og Østen.
De havde ikke kun omdannet vesten -
- men var også begyndt at omdanne hele verden.
Araberne havde sået frøet til en religion og kultur -
- som i dag er spredt over hele verden.
I det 21. århundrede er der 1, 5 milliarder muslimer -
- 23% af verdens befolkning, der vender sig mod Mekka i bøn.
Stedet, hvor profeten Muhammed blev født.
Religionen blev spredt bemærkelsesværdigt hurtigt og let.
På lidt over 100 år -
- havde islam spredt sig over store områder.
Man havde skabt et af historiens mest magtfulde imperier.
Et imperium, der næsten blev bygget på en nat -
- og hvis arv lever den dag i dag.
Tekster: Lars Steen Olsen www.sdimedia.com